Гила Алмагор
Нетта Гарти
Едгар Селге
Итай Тиран
Йехезкел Лазаров
Алекс Пелег, Одед Теоми
Горд съм да обявя тук в Парламента,
че Израелските Тайни Служби сложиха край на живота
на един от най-ужасните нацистки военнопрестъпници,
Максимилиан Райнер, "Хирургът от Биркенау".
Днес бе даден отговор
на въпрос, задаван мълчаливо от двадесет години
от шест милиона души.
ДЪЛГ
Translation ZALMEN BEHAR
Израел, май 1997 год.
Добре че не беше Хирургът от Биркенау.
Откъде знаехте, че правите правилното нещо?
Ще ви кажа нещо много лично.
В този момент не мислих или чувствах.
Когато изстрелях този куршум по Хирурга,
си спомних само едно, за моята майка
и за това, което й се е случило там... в Европа.
"Той отново и отново удряше главата й в пода...
"... тя осъзна, че Макс Райнер ще избяга през нейната смяна.
"С последно отчайващо усилие, тя се добра до пистолета,
"и стреля само веднъж, преди да припадане.
"Тази нощ, в Берлин, трите агента на Мосад,
"който заловиха Хирургът от Биркенау
"за да бъде докаран за публичен процес в Израел,
"всъщност изпълниха смъртната му присъда на тъмния под в тайната квартира."
Свърши... ще отида за още шампанско. Добър вечер.
Нямам търпение, кога ще преведат вашата книга на немски.
Благодаря. За мен е чест, че успяхте да дойдете, посланик Шол.
По скоро за мен е чест. Желая ви приятна вечер.
Свърши ни шампанското. - Има още в кухнята.
Сценарий Асаф Бернщайн и Идо Розенблум
Продуцент Ейтан Еван
Режисьор Асаф Бернщайн
"С уважение, Рахел Бренер"
Благодаря ви, г-жа Бренер.
Благодаря.
"Аз съм отвън"
"Моята мисия" ... хубаво име за биография.
Какво правиш тук, Цви?
Не може да е той.
Това е просто някои откачен старец.
Той дори не изглежда като него.
Това беше преди тридесет години, Рахел.
Никой от нас не изглежда същият. - Откъде го взе това нещо?
По мой си канали. Не е от сводката на бюрото ми.
Не се притеснявай, никой в Мосад все още не знае.
"Изкуфял старец или нацистко чудовище?
"Аз съм Максимилиан Райнер, "Хирурга от Биркенау".
"Така твърди Николай Базоров, жител на Василков,
"промишлен град, недалеч от Киев.
"От леглото си в старческия дом, осемдесет годишен мъж твърди,
"че е нацисткия военнопрестъпник,
който Мосад твърди, че са убили през 1964 година. "
Съжалявам, че се връщам в живота ти... по този начин.
Не е твоя вината.
Нямам друга, освен тази лъжа, Цвика. - Знам.
Трябва да действаме сега.
Преди всичко да се разчуе. - Какво да правим?
Нямаме друг избор освен да защитим нашата истина.
Какво искаш да кажеш? - Трябва да му се затвори устата.
Той е в старчески дом в Украйна.
Твоят полет излита утре в девет часа сутринта.
Какво говориш?
Не мога да се справя с това. - Кой тогава?
Ами Ехуд? - Той вече те очаква в Киев.
Но той не може да го направи сам... И тримата сме в тази каша, Рахел.
Не мога просто да стана сутрин... да летя до Киев...
да отида до старчески дом и да удуша някакъв старец с възглавницата му...
Тази "старец" е Хирурга от Биркенау.
Съжалявам. Не мога да го направя.
Какво си спомняш всеки път като видиш този белег?
Има достатъчно за Ехуд и за теб там...
в случай, че нямате друг избор.
Съжалявам, че не мога да се присъединя към вас.
Няма проблем.
Не се страхувай, Рахел. Всичко ще свърши след два дни.
Не ми говори за страх. Не ти трябва да се качиш на самолета.
Ще си седиш безопасно седнал на твоя стол.
Приятен полет, г-жа Бренер.
Добре дошла в Украйна, г-жа Молен. - Благодаря.
Берлин, април 1964 год.
Просто преглеждам папката.
Искам да съм готова за утре, Цви.
От колко време стоиш там?
Достатъчно дълго, за да видя че си уплашена, Рахел.
Аз не съм като теб и Ехуд.
И слава Богу.
Вие двамата никога не изглеждате уплашени.
Всеки има страх.
Освен Ехуд. - С изключение на Ехуд.
Ехуд не се плаши от нищо, защото не знае какво е страх.
Въпреки всичките си медали и белези,
той не би издържал това, срещу което ще се изправиш утре.
Но ти ще го направиш
и не защото няма да те е страх.
Ще се страхуваш.
Всяка жена би се страхувала.
Но ти можеш да контролираш този страх.
Защото ти познаваш страха още от детството си.
А какво ще кажеш за теб, Цви?
Кога се страхуваш?
Сега.
Заспивай.
Лека нощ.
В шестият месец съм и тази сутрин се разболях...
Попълнете това. Вие сте следващата при доктора.
Запиши й час на г-жа Нидермайер за следващата сряда.
Разбрах! Довиждане, всичко е наред.
Г-жа Роже, последвайте ме, моля.
Добро утро, г-жа Роже.
Добро утро, докторе.
Това е моята ръка, чувствате ли я?
И това е спекулум, ще е малко студен.
Това е моята ръка
...и това е спекулума.
Яйчниците изглежда са наред.
От колко време с вашият съпруг се опитвате да имате бебе?
Около две години.
Колко често имате полов контакт?
Два, три пъти седмично.
Нищо не може да се сравни с младежката любов.
Налице е лека сухота във вагиналната стена.
Чувам, че имате чужд акцент, нали?
Да, преместихме се тук, съвсем наскоро.
От къде?
Аржентина.
Това може да бъде малко неприятно сега...
Буенос Айрес?
Да.
Простете ми за това, че съм малко напрегната, докторе.
Боя се, че не ви казах истината преди малко.
Съпругът ми и аз не правим секс три пъти седмично.
Всъщност е по-скоро два пъти на месец.
Е, понякога и само веднъж е достатъчно.
Назначиха ми следващото посещение за сряда.
Осем и двадесет и пет.
Автобуса идва на спирката.
Жена му слиза първа.
21... 22...
23... 24... 25...
Винаги пет секунди след нея. Винаги внимателен.
Къде е Ехуд?
Всичко е наред, той е там.
"Берлинер Цайтунг", моля.
Благодаря.
Моля. - Благодаря.
Бихте ли ме упътили за Университета, моля?
Разбира се. Вървите направо, и после завивате наляво.
Отивам натам. Мога да ви покажа пътя.
Наистина ли? - Разбира се.
Благодаря. Може би друг път.
Колко жалко.
От момента, в който слиза от автобуса, до влизането в клиниката, никога не е сам.
Трябва да го направим, когато никой не ни гледа.
Тъкмо обратното,
ще го направим пред погледа на всички.
Още кафе? - По-късно.
Опитай го.
Той не е спал в продължение на три дни. - Това е нищо.
Виждал съм го да не заспива пет поредни нощи в Еквадор.
На раменете ми е малко стегнато, а ръкавите са малко дълги.
Мислила ли си си някога, че след като постъпи в Мосад...
след всичките години на обучение...
езици, самоотбрана, огнестрелни оръжия.
Нощта, преди голямата ти мисия, ще шиеш тази униформена дреха?
Не се движи. - Каквото кажеш.
Научих се много отдавна, да не споря с въоръжена жена.
Изглежда толкова уморен.
Забрави за това, Рахел.
Какво да забравя?
Никой не го познава всъщност.
Той няма истински приятели.
Той е сам и винаги ще остане така.
Ами семейството му? Приятели?
Ти не знаеш ли?
Какво?
Цви няма семейство.
Аушвиц.
Всички ли?
Всички.
Как ме намерихте?
Извинете? - Как попаднахте на мен?
Как попаднах?
Някой доктор ли ви насочи или от вашата медицинска застраховка?
От д-р Айзенберг.
Как е стария евреин?
Отлично.
Това може да гори малко.
Имало ли е проблеми със забременяването във фамилията ви?
Не.
Вие единствено дете ли сте? - Да.
И няма проблеми с фертилитета във вашето семейство?
Не, майка ми вече не можеше да ражда след войната.
Войната промени много хора.
Какво ще пиете, г-це?
Един момент, моля.
Имаме зелена светлина.
Уплашена съм.
Г-жа Роже, лекарят ще ви прегледа сега.
Това е ръката ми...
и това е спекулума. Чувствате ли?
Това е моята ръка
и това е спекулума.
Чувствате ли го? - Да.
Няма от какво да се страхувате, г-жа Роже. Вие сте в добри ръце.
Заедно, ще е опитаме всичко,
което съвременната наука може да предложи на тялото ви.
Ще се изненадате колко много живот се крие в тялото ви.
Моята работа е да събудя този живот.
Всичко, което трябва да направите е да бъдете търпелива и да ми се доверите.
Вашето тяло ще направи останалото.
Имайте вяра в мен, ще се погрижа за вас, както правя с всичките си пациенти.
Както сте се погрижили за вашите пациенти в Биркенау, г-н докторе?!
Той изведнъж падна.
Какво се случи?
Хвана се за гърдите и припадна.
Съпругът ми получи инфаркт.
Карлщрасе 42. На петия етаж на клиниката.
Не се притеснявайте, госпожо.
Линейката е вече на път. - Елате бързо.
Тръгваме.
Линейката е тук.
Всичко ще се оправи. - Благодаря... Благодаря.
Останете с него, аз ще отворя вратата.
Отвори носилката. Трябва да го закараме в болницата незабавно.
Ще се оправи ли? - Трябва да тръгнем веднага.
Невъзможно. - Защо?
Нови наредби, съжалявам. Ще се видим в болницата.
Добре.
Извинете ме.
Посолство на Израел, добър ден.
Тук "Габриел"... Бих искал да говоря с "татко".
И така "Габриел"... Как е ваканцията с децата?
Децата са добре.
Небето е ясно и слънцето грее.
Като се върнеш вкъщи, ще мога да ти кажа,
какво мисля за това, което си направил.
До тогава "цялото семейство" и аз те поздравяваме.
Не си се променила, Рахел.
Нито пък ти, Ехуд.
Това е Катерина, първата ми жена.
Красива е.
Красива...
Красив дявол от Москва.
Това е преди три години. Когато продавах изтребители в Сиера Леоне.
Продаваше на бунтовниците?
На бунтовниците, и на тези, които се бунтуват против тях.
Това е моята втора жена в нашата вила в Ангола.
Всички тези сладки африканчета твои ли са?
Само две от дясно.
А какво стана с нея? - Разведохме се преди една година.
Девойче, още едно уиски моля.
Един момент.
Ами Цвика?
Последния път, когато го видях беше преди 10 години,
в една болница в Германия, след атентата в израелското посолство.
Аз също не го бях виждала дълго време...
Е, не и до вчера.
А също не предполагах, че това ще се върне.
Какво правим тук, Ехуд?
Това, което трябваше да направим преди трийсет години.
Имаме втори шанс.
Не мога да убия никого.
Не дори и него?
Не се притеснявай, не е нужно да правиш почти нищо. Просто е.
Вече проверих снощи старческия дом. - И...
На четиридесет минути оттук е. Изолиран в гората.
По-голямата част от обитателите са бивши съветски държавни функционери
и високопоставени офицери от Червената армия.
Има охрана, но през нощта можем лесно да влезем.
Ти ще останеш долу да наблюдаваш, докато се кача в стаята му,
да приключа с каквото е останало от Хирурга и се махаме оттам.
Донесох също това, ако нещо се провали...
Какво е това?
Подарък от Цвиka.
"ЗИГ-Зауер", най-доброто на пазара.
Дори на автоматично има откат като на въздушен пистолет.
Тих е като сърцебиене.
Да?
Часовете за посещение приключиха.
Какво мога да ви помогна?
Заблудихме се малко.
Как може да се върнем в хотела?
Връщате се обратно, после завийте наляво след сградите,
и там ще видите хотела.
Може ли да ни донесете чаша вода?
Съпругът ми не се чувства добре.
Благодаря.
Не исках да ме виждаш така. - Как? Като пияница?
Не.
Като страхливец.
Това е, което съм аз, Рахел...
Това е, което съм от онази нощ.
Защо не каза никога нищо?
Исках да бъде различно.
Какво стана с нас, Ехуд?
Бяхме различни едно време, нали?
Зарежи това, Рахел. Върни се у дома.
Дом на какво? С онзи живот е свършено.
Сигурна ли си, че това е, което искаш да направиш?
Продължавам напред.
Сама?
Сама.
Само ако... можех, бих... - Ти си с мен тук, Цвика.
Как се казваш?
Вие евреите сте близки до вашите историческите корени.
Това е хубаво.
Много хубаво.
Избирате исторически имена от Библията...
Винаги съм обичал Библията като дете.
Тя е много важна книга.
В нея е висшата справедливост.
Ти не лъжеше, когато говореше за майка си
и за това, през което е преминала по време на войната, нали?
Да...
Хората са склонни да казват истината, когато им докоснат гениталиите.
Искаш ли да знаеш защо правих това, с което се занимавах в Биркенау?
Защото можехме да си правим, каквото си искаме с евреите.
Но ти си различна.
Ти имаш сила.
Ярост...
Но също си ядосана на майка ти.
Яд те е на нейната слабост.
Мразиш я заради това.
Вие евреите, никога не сте умеели да убивате,
само знаете как да умирате.
Какво е станало?
Не се притеснявай, всичко ще свърши скоро.
Ще се почувстваш ли по-добре ако взема да го гръмна?
Няма да можем да се измъкнем оттук толкова бързо.
Партито в посолството е отложено. - Какво означава това?
Това означава, че няма да си заминем толкова бързо.
Докога е се отлага?
Колко дълго ще трябва да останем тук?
Нахрани ли го?
Без партито като прикритие, не можем да го закараме до летището.
Кога ще се измъкнем от тук? - Той яде ли?
За кого те е грижа за него, или с нас?
Съсредоточи се върху твоите задължения. Тревожи се, само за твоята смяна.
Сега, само ми кажи, нахрани ли го или не?
Всичко е наред, аз го нахраних в края на моята смяна.
Слушайте...
Не знам още колко дни ще трябва да останем тук.
Но докато сме тук, има правила и регламенти.
На всеки осем часа, той се храни, иска или не.
Смяната свършва, той отива до тоалетната, иска или не.
Бръснем и го мием веднъж на ден. И никога не говорим с него.
Да не забравяме това, което правим и кой седи на пода там.
Защо не ме убиеш сега?
Ти го искаш.
Виждам го в очите ти.
Няма да умреш тук.
Ще те отведем в еврейската държава
и ще бъдеш в съдебна зала, в клетка от бронирано стъкло,
така че никой да не може да те убие.
Там всеки ще дойде да види и чуе как се гърчиш.
И ще седиш там.
Ще кажеш, че си бил само една пешка в системата.
Че само си изпълнявал заповеди.
И ще кажеш, че си бил временно невменяем.
Дори ще кажеш, че това не си бил ти.
Всичко, което кажеш ще бъде регистрирано в протокола.
Дума по дума.
И всичко, което кажеш няма да има значение.
Защото, когато делото приключи,
ще ти вържат въже
около врата,
и ще дърпат силно, толкова силно,
че тялото ти ще полудее.
Ти го знаеш много добре, Хер доктор,
как тялото се бунтува, когато живота си отива.
И тогава, само тогава,
след всичко това,
ти ще умреш.
Ти си уморена.
Да те сменя ли сега?
Все още остават два часа.
И какво да правя?
Върви и подишай малко чист въздух.
Сигурен ли си?
450 гривни, защото стаята ви беше с телевизор.
Без телевизор щеше да е 300. - Добре. Благодаря.
Довиждане.
Какво мога да ви помогна?
Имате ли свободни стаи?
Колко време мислите да останете? - Две, три дни.
Имам чудесна стая за вас, на последния етаж.
Благодаря.
На посещение при роднини ли сте? - Далечен роднина.
Заповядайте, моля.
На посещение сме при г-н Александър Мирониенко.
А вие кои сте? - Неговите внуци, Андрей и Наташа.
Заповядайте, моля.
Г-н Мирониенко, моля. - А вие коя сте?
Г-жа Марта Мино.
Нямаме в списъка. Той не знае, че ще дойда.
Не не, не му се обаждайте. Това е изненада.
Ние не обичаме изненадите тук, Мадам.
Това не е просто старчески дом. Това е охранявано учреждение.
Тук важните хора, които се намират
ценят високо своето спокойствие и уединение.
Може би все пак да ми помогнете. Това е изключително важно за мен.
Ще ви бъда много благодарна.
Какво си позволявате, госпожо?
Нищо, нищо.
Входът е от другата страна.
Благодаря много.
Това е грях.
Моля?
Това е грях да останеш вътре,
когато навън е такъв прекрасен ден.
Не разбирам, как могат по цял ден да играят карти вътре,
в ден като този.
Извинете?
"Базоров"
Извинете, как да стигна до Николай Базоров? - А вие кой сте, господине?
Пьотр Соханов, кореспондент на "Берлинер Цайтунг" от Москва.
Втори етаж, стая 232.
Натам ли? - Натам.
Вие ли сте от "Берлинер Цайтунг"? - Пьотр Соханов.
Съжалявам, но не можете да влезете.
Подраних ли? - Не, просто не можете да влезете.
Вие сина му ли сте? - Да.
Как се казвате? - Степан.
Слушайте, Степан, деликатно е, но това е шанса на баща ви
да разкаже своята версия на историята. - Моят баща е изкуфял старец.
Той не знае, какво говори.
Всичко, което разказа на другият репортер е пълна глупост...
Костя, нали те помолих да не бягаш по коридорите!
Скучно ми е.
Разбрахме ли се?
Може би някой друг път?
Моля ви да си вървите или ще повикам охраната.
Довиждане.
Костя.
Добро утро.
Костя, ела тук!
Не искам! - Ела тук!
Не може, сина му го пази, за да не каже нито дума...
Не е възможно, опитах.
Томас, опитах всичко.
Добре, ще продължа да опитвам...
Костя, стига, внимавай с тази играчка!
Ако не слушаш, няма да те водя до езерото утре сутринта.
Но, татко, ти обеща. - Значи бъди послушен.
Томас, утре вечер ще я имаш статията.
Остави ми място на първа страница.
Какво правиш?
Обличай се.
Защо? Ревнуваш ли? - По-добре се успокой.
Поне още една седмица ще мине докато се измъкнем от тук. - Какво?!
Партито в Посолството се отлага отново. Може да ни сменят скоро.
Никой няма да ми вземе този кучи син.
Аз го хванах, и само аз ще го закарам вкъщи.
Как можеш да се оставиш всеки да ти казва какво да правиш?
Не давай да ни сменят.
Няма ли да отговориш?
Добре, мълчи си.
Както мълча цялото ти семейство, дето беше в Аушвиц.
Излезте оттук.
Тя е с него, заради теб.
Ясно е, че тя обича теб, не него.
Когато го целува, тя си мисли за теб.
Какво знае чудовище като теб за човешките чувства?
Това, което направих, го направих заради науката.
Каква наука?
Бях войник на прогреса,
лекар, служещ на Райха. - Всичките ти пациенти умряха, "докторе".
Какво е смъртта на стотици в името на прогреса?
За какво говориш?
Да разменяш на близнаците ръцете и краката
и да гледаш как умират, това ли е прогрес?
Това е болест.
Психично заболяване, нищо друго.
Значи всички сме били луди?
Временна лудост?
Няма обяснение на вашите действия
и аз не търся никакво.
Знаеш ли защо беше лесно да изтребваме народа ви?
Защото евреина е егоист.
Всеки един от вас мисли само за себе си.
Как да стигне до следващия ден, следващия час.
Как да избегне да не го бият с пръчки или ритат.
Защо мислиш, че бе достатъчно само четири войника
да водят хиляда души към газовите камери?
Цели семейства.
Защо никой от тези хиляда не се осмели да се съпротивлява.
Да се осмели да е първият, които ще падне.
Ще се справиш ли с него?
Ще се справя.
Ще те сменя след малко.
Благодаря...
Няма дири, няма следи... нищо.
Съжалявам.
Не се притеснявай, ще го намерим.
Ехуд, какво правиш?
Отивам да го довърша. - Отиде си.
Няма да се върне нито в клиниката, нито у дома си. Отиде си.
Отне петнадесет години, да се намери. Няма да може да го направиш за 10 минути.
Прави каквото искаш. Аз ще направя това, което трябва. - Не.
Отговорността е наша обща. - Защо? Аз ли го ударих?
Аз ли заспах и му позволих да избяга?
Когато се приберем вкъщи, всеки от нас ще си понесе отговорността за това.
Аз няма да се прибирам с празни ръце.
Някой ще получи куршум в главата тази вечер, или той или аз.
Отдръпни се. - Не можеш да взимаш решение за всички нас.
Ти със сигурност, вече не можеш. - Не бъди дете.
Не може да ни хванат. Ще бъде национален срам.
А това как би нарекъл?!
Чакайте.
Той избяга по време на моята смяна.
Аз ще поема отговорността. - И какво ще кажеш, че си заспала?
И най-големия нацистки военнопрестъпник заловен от държавата Израел
просто си е отишъл през вратата?
Искаш отговорност ли, Рахел? Това е отговорност.
Това е самоубийство.
Самоубийството не е най-лошият вариант тук. Дори и за теб.
Цви, ела с нас.
Не отивай.
Дай ми един добър аргумент за да не отида.
Никой не трябва да знае, че си заспала, Рахел.
Никой не трябва да знае, че той е избягал.
Ние сме единствените, които знаят какво се е случило тук тази вечер, ние и той.
Какво значение има?
Може и така да си остане.
Никой не трябва да знае, какво всъщност се случило тук тази вечер.
Но той избяга. - Това е истината.
Но не трябва да се връщаме у дома с истината.
Истината може да бъде, каквото искаме да бъде.
Истината е, че Хирургът се опитал да избяга,
Рахел се е борила и е била наранена,
секунда преди да той да избяга,
Рахел се е добрала до пистолета и го застреляла в главата.
Отървали сме от тялото и не сме оставили следи от Хирурга от Биркенау.
Но той е там навън. Той е жив!
Не, не е.
Ще трябва да се укрива до края на живота си.
Той няма да опровергае историята за смъртта му, тя ще го пази жив.
Но ние знаем истината. - Само ние.
Никой друг. Никога.
Само ние тримата.
Ще се върнем вкъщи и ще си продължим с нашия живот.
Като герои.
Всичко наред ли е, г-жа Молен? Спахте ли добре?
Отлично. Кажете ми,
кога тръгва последния влак за Киев днес?
Днес е неделя, значи има само два влака.
Един в 10ч. сутринта, и един в 10ч. вечерта.
Отлично. Тръгвам си днес.
Добро утро, сестро. - Добро утро.
Добро утро, сестро.
Г-н Базоров?
Какво мога да направя за вас?
Време е за вашите витамини.
Дайте си моля, вашата ръка.
Опитайте да не пропуснете вената.
Извинете ме, сестро, забравих си диктофона тук.
Заповядайте...
Върнахте се да направите моя снимка ли?
Снимка на Хирурга от Биркенау? - Някой друг път, г-н Базоров.
Ще пишете ли статия за него? - Статия?
Няма никаква история, той е изкуфял старец, претърпял инфаркт миналия месец
и оттогава се представя като Хирургът от Биркенау.
Не знам откъде му е хрумнала тази идея.
Нещастник. - Да, нещастник.
Каква загуба на време. Вместо водещо заглавие,
получих скапана история за жълт вестник.
Довиждане. - Довиждане.
Виждала ли сте репортер наоколо? - Току-що си отиде.
Колко пъти помолих, никой да не пускате в стаята му?
Съжалявам, новичка съм тук. - Защо говори с него отново?
Казах ти хиляда пъти да не говориш с никого!
Бихте ли го разходили навън? - Няма проблем.
Ела с мен, скъпи.
Хайде, шампионе, твой ред е.
Без стария ти партньор не ти върви играта, нали?
Жалко, че изкуфя.
Не говорете така за бедния Базоров. Не пред неговия внук.
Медицинските сестри казаха, че вече дори самият той не знае кой е.
Вие евреите, никога не сте умеели да убивате...
само знаете как да умирате.
Знаех, че ще дойдете,
щом изкуфелия старец Базоров започна да плямпа.
Никога не трябваше да му се изповядвам.
Хора като нас трябва да отнасят тайните си в гроба.
Translation ZALMEN BEHAR